Kontinentu dreifs
Kontinentu dreifs ir Zemes kontinentu pārvietošanās attiecībā pret citiem kontinentiem. Kontinentu dreifa teorija bija par pamatu mūsdienu plātņu tektonikas teorijai, kas Zemes garozas attīstības un kustības principus izskaidro pilnīgāk nekā kontinentu dreifa teorija.
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/8/8c/Continental_Drift_%28740_million-to-Today%29.gif/300px-Continental_Drift_%28740_million-to-Today%29.gif)
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/6/69/Antonio_Snider-Pellegrini_Opening_of_the_Atlantic.jpg/300px-Antonio_Snider-Pellegrini_Opening_of_the_Atlantic.jpg)
Vēsture labot šo sadaļu
Kontinentu dreifa teorijas aizsākumi meklējami jau 16. un 17. gadsimta pētnieku idejās, taču pirmais to 1912. gadā noformulēja Alfrēds Vēgeners. Vēgenera teorija paredzēja, ka mūsdienu kontinenti ir sena, vienota superkontinenta (Pangejas) daļas, kas tam sašķeļoties, simtiem miljonu gadu ilgā laikā pakāpeniski, lēni attālinājās, jeb dreifēja cita no citas.[1]
Skatīt arī labot šo sadaļu
Literatūra labot šo sadaļu
- Aleksandrs Gangnuss. Zemes katastrofu noslēpums. Rīga: Zinātne, 1983.
Atsauces labot šo sadaļu
- ↑ Auziņš, A. 2000. Vides Zinības. Angļu - latviešu skaidrojošā vārdnīca. Rīga.Ernšteina, R. Jūrmalieša redakcija.
Šis ar ģeoloģiju saistītais raksts ir nepilnīgs. Jūs varat dot savu ieguldījumu Vikipēdijā, papildinot to. |